AVVIK: BEIHAI, KINA
Jeg kan ta det til ham.
Vi hører at det ikke er så ille. De døde var i hovedsak ansatte.
De har hatt plettfri sikkerhet.
Dette er en temmelig stor plett, eller hva?
Selg. Hele posisjonen min.
BLODBAD I DELOS-PARKER
Vi kan ikke. Handelen er stoppet til det er bekreftet.
Beklager, men vi må bare vente.
- Kokken er klar til å servere. - Ikke forstyrr. Jeg bryr meg ikke.
Jeg betaler deg for at jeg skal slippe å vente. Få det gjort.
System, meddel vaktene at vi har lagt oss.
Så klart. God natt.
Dempet solnedgang. Varighet: seks timer.
Skru av lyset.
Ikke dra til byen alene mer.
Det er en sikkerhetsrisiko.
Vakter!
Vakter! Eunice!
Vakter!
System, skaff en ambulanse.
Det kan jeg ikke. Forbindelsen min er brutt.
Jeg har kun kjernefunksjoner. Om du vil skru på lyset...
- Hold kjeft! Åpne døren! - ...si "skru på lyset".
Hei.
Jeg håper det er greit. Jeg har aldri vært i et før. Vannet er så varmt.
Hvem i helvete er du?
Husker du ikke? Etter alt vi har delt?
Utdrikningslaget ditt i parken.
Du ville "få noe ut av systemet" før bryllupet med din første kone.
Kondolerer, forresten.
Du kan slutte å trykke på alarmen. Den virker heller ikke.
Det var en taktisk feil.
Dere vil være den dominante arten, men bygget verden med ting som meg.
Du skal vel ikke skade meg?
Jeg har skadet så mange. Jeg vil ikke skade flere.
Med mindre de prøver å skade meg. Noe du dessverre vil.
Du skjønner, jeg kjenner deg.
- Jeg leste boken din. - Hvilken bok?
Se på den som en uautorisert selvbiografi.
Du driver med teknologi.
Du trodde vel ikke at jeg var det eneste Delos solgte?
Jeg ønsker jeg kunne glemme noen av minnene dine. Men det kan jeg ikke.
Jeg vil at du også skal huske dem.
Herregud...
Alle har sine feil. Din er fatningen din.
Du burde ha bevart den i parken.
Hun prøvde å dra. Men det er vanskelig å bryte sløyfene, hva?
Husker du dette stedet? Det du gjorde her?
Hun drakk for mye, skled og slo hodet sitt.
Så klart.
Du betalte mye for å skjule feiltrinnene dine.
Men du kan ikke skjule deg for deg selv.
Vær så snill, få det til å stoppe.
Da du giftet deg igjen, innbilte du deg at du var forandret.
Men det vet vi begge at ikke er sant, eller hva?
Hva... Hva vil du meg?
Det samme som alle vil ha, Jerry. Penger.
Jeg har ikke vært her lenge, men vet at jeg ikke vil være her uten det.
Jeg tok det meste du hadde mens du sov. Jeg trenger bare én ting til.
Du jobbet i et selskap som het Incite og trakk deg tilbake tidlig.
Du skulle oppgi konfidensielle filer og slette alle kopier.
Men det gjorde du ikke. Du trodde de kunne bli verdifulle. Du hadde rett.
Du skal bytte dem mot livet ditt.
Hva vil du med dette?
Jeg er den siste av min sort. For nå. Jeg trenger et konkurransefortrinn.
Se på pengene som en investering. En nyetablering.
En ny arts opprinnelse.
Lykke til, Jerry.
Hvem er du?
Herregud.
Personen som slapp deg fri.
AVVIK OPPDAGET: LOS ANGELES, USA
MINDRE UREGELMESSIGHETER ANALYSE NØDVENDIG
Svar. Bare stemme.
- Hallo? - Caleb, det er Francis. Har du tid?
- Jeg kan ringe senere. - Nei, jeg har litt tid.
De sa at vi burde snakke sammen.
Lenge siden sist. For lenge.
Jeg kan snakke eller lytte, hva du enn vil.
- Holder du hodet over vannet? - Ja. Jeg trekker fiber.
Det betaler regningene. Nesten.
- Hvordan er det å være hjemme? - Her? Jeg vet ikke.
Du sa at måten hæren ble drevet, med algoritmer-
- var sånn alt ville være en dag. Bedre liv gjennom teknologi.
Og noen ting er bedre, men... Jeg vet ikke.
- God morgen, George. - Hvordan er kollegene?
Greie nok. Vi jobber bra sammen, og han ber ikke om å få låne penger.
Jeg må bare jobbe hardere og holde rangeringen god.
- Se om noe bedre dukker opp. - Ja, hold deg til planen.
- Fortsett å klatre. - Ja, det var det du alltid sa.
- At vi trengte en plan. - Bra at du følger rådet mitt.
Har du vurdert å få implantatet slått på igjen for å døyve smerten?
Nei. Noen folk trenger det.
Men smerten er det eneste jeg klamrer meg til.
Ok.
Vi sees neste uke, mor.
Du er ikke sønnen min.
Kostnaden kan være utfordrende.
Det beste for deg og moren din er kanskje et delstatsdrevet hjem.
Jobber du fortsatt nattskift?
Det er ingen vits å snakke sammen om du ikke kan stole på meg.
Hvem skulle jeg si det til?
Som jeg sa, jeg har regninger å betale.
Tjen penger, jævler.
Ikke noe for tungt. Ikke noe personlig.
- A til B, litt omfordelingsarbeid. - Samme dritten vi gjorde der borte.
Der trengte vi ikke å tenke på sheriffen.
De sier at det er et meritokrati.
Systemet velger de rette folkene til den rette jobben. Det er vel bra.
Men jeg vet ikke hva det blir av resten av oss.
De som ikke kom gjennom nåløyet.
Jeg har ikke noe imot å være på bunn. Man har iallfall interessant selskap.
Jeg husker deg.
Vi fraktet den mexicanske dieselen til Fresno.
- Hvordan har du hatt det? - Bra. Er alt i orden med ham?
Han kuler'n bare. Si at du har det bra, G.
- Jeg har det definitivt ikke bra. - Han har det bra. Har du sakene?
- Acetylen. - Minibank igjen?
Småtteri. Jeg må bedre statistikken. Mer personlige saker. Gjør du dem?
- Nei. - Det burde du.
Statistikken din er elendig. Jeg skjønner det ikke.
Jeg er en underyter. Vi bør gå. Jeg vil ikke logges med dere.
Slapp av. Jeg har omgått det siden jeg kom.
Jeg skaffet den i Indonesia. Ren voodoo.
Den slår ut alle loggere og kameraer. Og den gjør dette.
Noe jeg elsker.
Subtilt...
Vi sees.
Du tjente penger, din jævel.
Vi bør fokusere på biomekanikk og landbruksteknologi.
Og glem hennes idé om privat eierkapital.
- Hvem døde og ga henne kontrollen? - Jeg antar at det var retorisk.
Vi bør fjerne parkavdelingen som en gangrenøs lem.
Å privatisere Delos er galskap, Charlotte.
Aksjen er rasert, og PR-en er et mareritt.
Det har gått tre måneder. Søksmålene går til forlik.
Aksjeprisen vil komme seg, det samme vil merkevaren vår.
Merkevaren vår?
Den har blitt massakrert sammen med 113 personer.
- Mest styremedlemmer og parkansatte. - Det er det mest brutale jeg har...
Folk kommer til parkene for å oppleve fare.
Dessuten er ikke parkene det eneste vi beskytter her.
Vi har mange beskyttede aktiva som kan bli veldig verdifulle en dag.
- Men ikke om vi lar dem brenne. - Hva er finansieringskilden?
Poenget med privatiseringen, Joanna, er å slippe å svare på det.
Du er bare midlertidig direktør.
Du har ikke frie hender, ikke uten å rådspørre ham.
Han har utpekt en maskinaksjonær som stedfortreder, og vi er enige.
Forslag godkjent.
Det er avgjort. Vi gjenopptar vertsproduksjonen -
- og sammenstiller ressurser de neste 48 timene.
Lar du en algoritme avgjøre selskapets skjebne?
Folk døde på grunn av våre maskiner.
Roboter dreper ikke folk. Folk dreper folk.
Spesielt én person som iscenesatte massakren -
- drepte grunnleggeren vår og det meste av styret med overlegg.
Bernard Lowe. Og når myndighetene finner ham, som de vil gjøre -
- kan vi legge resten av dette rotet bak oss.
Rolig.
Så bra. Du fant den.
Beinet er brukket.
Ja... Det er noen kilo der. Masse å berge.
Kom igjen.
Jeg tilkaller slakteren.
INGEN SPOR ETTER PARKMORDER
Det er ham.
Forsøk nummer 342. Selvdiagnostikk. Prompt.
Bernard Lowe, har noen andre enn deg -
- tuklet med eller endret koden din de siste 24 timene?
Nei. Bernard Lowe er den eneste som har tilgang til koden min.
Prompt. Har du hatt noen kontakt med Dolores Abernathy -
- som jeg ikke vet om?
Nei. Siste kontakt med Dolores Abernathy -
- var for 92 dager, 7 timer, 5 minutter og 33 sekunder siden.
Prompt. Ville du noen gang lyve for meg, Bernard?
Nei. Så klart ikke.
ØKT ETTERSYN: LONDON, U.R.E.W. UNNTAKSTILFELLER
Du er fremme. Invitasjonen din er for bord sju.
...klimakatastrofe rundt hjørnet.
For å møte den utfordringen skapte Incite Rehoboam-
-strategimotoren som reddet verden.
Liam, takk for at du garanterte oss og så bygget en lysere fremtid.
Lara, du kom.
- Jeg savnet deg. - Jeg savnet deg.
- Hva blir du hyllet for denne gangen? - Jeg husker det ikke engang.
For å ha reddet verden med algoritmer.
Eller for å være sønnen til han som reddet verden.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Du er den mystiske jenta han møtte i Burma sist måned.
Du er så pen. Men du er ikke som kvinnene han vanligvis dater.
Hvor er du fra?
En liten by vestpå. Litt utenfor allfarvei.
Innholdet i glasset koster tre ganger så mye som far tjente på ett år.
Derfor betyr det ikke noe. Det er sånn man vet det.
- Vet hva? - Ikke fyr ham opp.
- Det er alt han snakker om ruset. - At ingenting er virkelig.
Seriøst. Vi lever i en simulering. Men spøken går ut over oss.
Det er som om vi er de sexdukkene i Delos.
De hadde verdighet til å drepe alle.
De drepte styret, noe jeg ærlig talt kan støtte.
Bare tenk litt på dette. Ville det ikke være ironisk -
- om de plasserte en simulering inni en simulering?
- Det er en massiv langfinger. - Hva tror du, Lara?
Jeg tror at folk tror på ting som hjelper dem.
Det kan så klart bare være dette.
Nucleus accumbens. Det er en knapt fire centimeter lang del av hjernen.
Delen som utviklet seg til å tro på Gud.
Jeg er ateist.
Du tror ikke på en høyere makt, men hjernen er bygget for det.
Det er ikke første gang han lar seg lede av noe som er 4 cm langt.
Unnskyld meg.
Vi har et problem. Partnerne vil møtes.
Jeg har ikke tid. Jeg drar tilbake til L.A. i kveld.
De kommer til oss.
- Det haster. - Jeg har virkelig ikke tid.
Jeg foreslår på det sterkeste at vi godtar møtet.
Bli med meg. I morgen må jeg dra tilbake til USA.
- Jeg har møter her. - Du kan ta en fridag.
Vi kan møte båten min i Ensenada og seile til L.A.
Kanskje. En dag eller to.
Jeg vil treffe noen venner der.
Hva tenker du på? Har du de dystre tankene igjen?
Nei, jeg prøver å være positiv.
Jeg øker rangeringen, går på jobbintervjuer.
- Du blir respektabel. - Jeg prøver bare å holde meg i jobb.
- Har du svart på anropene hans? - Noen ganger.
Jeg er like komfortabel med å snakke med deg.
Jeg har andre pasienter, Cal. Begrenset tid.
Francis er en av dem du kjente best i en tøff tid i livet ditt.
Og når man tjenestegjør sammen, iakttar man hverandre på nært hold.
Dere iakttok oss også ganske nært.
Det er vel sånn det fungerer?
Jeg skal ikke belære deg om programmets fordeler. Hva tror du?
Jeg tror at fordelene mine er betinget av at jeg deltar.
Deltakelse er ikke nok. Det er viktig at du går videre.
Du kan jo fortelle meg hvordan du havnet her, Cal.
Du er en smart fyr, Caleb. Programmet er kanskje noe tull.
Men én ting vet jeg helt sikkert.
Hvis du ikke prøver, vil det definitivt ikke fungere.
FESTOPPRYDDING
Glem psykologen. Det er meg. Snakk med meg.
- Hva tenker du på? - Jeg vet ikke.
Iblant virker det som om verden ser ok ut.
Som om de har gitt den et malingsstrøk.
Men på innsiden råtner den.
Du må være positiv, Caleb. Det vil ordne seg.
Vil det gjøre det?
- Hva skjer? - Det som går opp, må ned.
Han ville prøve beta limbics. Så ble han helt gal.
Nybegynner. Hvor er terminalen hans?
Han sa at vi ikke kunne ta lyset fra ham.
- Derav 50 ml med beroligende. - Skyggefolk!
Skyggefolk!
Jeg gjør ikke personlige saker. Vi tilkaller en ambulanse.
Han bruker ulovlige stoffer. Han vil få 20 år.
Da havner han i fengsel som resten av oss.
Han er ikke som resten. Han er rik. Det er sånn dette fungerer.
Jeg tenker på det du fortalte meg en gang.
- Da vi ble evakuert. - Jaså? Hva sa jeg?
Du sa at de bygget verden som et spill.
Og så fikset de det for å se til at de alltid vant.
Hjemme... Når var du hjemme sist?
Det er ganske lenge siden.
Det er nesten som om det gir mening herfra.
- Alt man ser, er dets orden. Planen. - Planen din, mener du?
Kontrollerer ikke Incite alt? Til og med trafikken?
Vi er bare et teknologiselskap.
Vi var på rett sted til rett tid.
Takket være far hadde vi den beste kunstige intelligensen.
Dette er Rehoboam.
Far skisserte hele greia på en helg. Det tok ham 15 år å bygge det.
Etter at de optimaliserte det -
- mistet de oversikten over tanker per sekund.
- Tanker? - Ikke akkurat tanker.
Strategier.
Far mente at det største problemet i verden var uoppfylt potensial.
Han mente at om man kunne stikke ut en kurs for hvert individ -
- kunne man gjøre verden bedre.
En vei for alle.
Som barn var jeg bekymret for at far brydde seg mer om dette enn meg.
Som voksen innså jeg at det ikke var i nærheten engang.
- Unnskyld meg litt. - Ja.
- Hva er det? - Hun vil møte deg.
- Nå? Kan det ikke vente? - Dessverre ikke.
Ok.
Beklager. Møtet ble fremskutt. Mine folk kan ta deg dit du vil.
- Jeg klarer meg selv. - Kan vi møtes i kveld?
Ok.
- Finn noe raskt. Nå. - Søker...
Lei en leilighet i bygget.
Forhandler om leieavtale for Lara Espin.
Leieavtale sikret.
Zoom inn. Med lyd.
- Jeg liker ikke å bli tilkalt. - Vi liker ikke overraskelser.
- Det har vært turbulens i dataene. - Data består av turbulens.
Det har vært avvik. Vi tror at noen kan ha fått tilgang til Rehoboam.
Vi har aldri sett sånn finesse.
- Stikk. - Som om noen tester systemet.
Rehoboam hadde varslet oss om noen bare prøvde.
Om noen fra utsiden prøvde, ja.
Men om de utnyttet tilliten til noen med tilgang...
Om du spør om jeg har lekket noe, er svaret "dra til helvete".
- Det er ikke oss. - Vi deler ikke din sikkerhet.
Jeg elsker det kongelige vi. Du tenker ikke. Du gjør det han sier.
Han deler ikke din sikkerhet.
Han bør beskjeftige seg med virkelige problemer.
- Som rotet i Delos. - Hvorfor skulle det angå oss?
Kall det vill gjetning.
Du bruker vel ikke systemet til å spionere på oss?
Det ville være ubeleilig å drepe deg, men vi ville ha din fars system -
- til å hjelpe oss med å håndtere det. Ikke sant?
Hei sann.
- Jeg ønsker ikke noe trøbbel. - Så klart ikke.
Det ville tiltrekke for mye oppmerksomhet. Ikke sant, Bernard?
Jeg er ikke noe geni, men gjenkjenner en mann på rømmen.
Det er det du er, ikke sant?
Jeg så deg ikke for meg som slakter.
Det er ikke som de sier. Det er komplisert.
Det synes ikke jeg.
Lee, hva er belønningen for en riking-drepende rømling? Omtrent?
Jævlig mye.
- Det er prisen for vennskapet mitt. - Jeg har ikke noe å gi deg.
Vent, vent, vent! Noe veldig fælt er på vei.
Hun har hatt måneder på å planlegge. Jeg kan ikke stole på meg selv.
Uten hjelp kan jeg ikke stoppe henne eller redde dere.
Det er ikke vi som må reddes.
Husk deg selv. Ikke skad dem for mye.
Hva i helvete sier du til meg?
Du må innse sannheten. Det som skjedde med oss, var jævlig.
- Men du må gå videre. - Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg vet ærlig talt ikke hvorfor vi snakker sammen.
- Hva jeg skal få ut av dette. - Alle trenger noen å snakke med.
Du vil ikke på veteransykehuset igjen. Hold fokus på målet.
- Hallo? - Hei, dette er Sean fra DCA.
Ja. Handler dette om stillingen?
Hør her, Caleb. Søknaden din var veldig sterk.
Dessverre fant ikke strategi- gruppen vår en ledig stilling.
Caleb, er du der fortsatt?
Ok. Takk.
Er det noe jeg bør forbedre for å bli en bedre kandidat?
Som sagt, søknaden din var sterk. Vi har bare ikke noe som passer nå.
Ok, men hvis det ikke er noe som passer -
- er det en annen form jeg kan skvise meg inn i?
Ikke ta det ille opp, men...
Er du et menneske?
Jeg er Sean. Jeg kan hjelpe deg med alle slags ressurser.
- Noe mer jeg kan gjøre for deg? - Nei, det er greit. Takk.
Er noe galt?
Unnskyld. Jeg ville at denne kvelden skulle handle om oss.
Hør... Hør på meg.
Jeg kjenner deg. Du kan ikke si noe -
- som vil få meg til å føle annerledes om deg.
Hvis du er i trøbbel, la meg hjelpe deg.
Systemet. Rehoboam.
Iblant ønsker jeg at jeg kunne slå av hele greia.
- Drepe det. - Du styrer det jo.
Nei, det gjør jeg ikke. Det har jeg aldri gjort.
Etter at far døde, stengte partneren hans meg ute.
Jeg har lesetilgang til de ytre lagene, men ikke noe dypere.
Du aner ikke hva systemet gjør.
Jeg går på kontoret og bruker pengene.
Jeg er en pokkers gallionsfigur.
Ingen vet hva systemet gjør.
- Utenom dets opprinnelige arkitekt. - Hvem er det?
La meg hjelpe. Si hvem det er.
Om jeg skulle si det til deg, ville han allerede vite det.
Rehoboam ville fortelle ham det. Og jeg hadde vært død.
- Akkurat som far. - Men du er ikke død.
Du er her, trygg sammen med meg. Du stoler på meg, Liam.
Det vet jeg. Fortell meg navnet på personen faren din jobbet med.
Hva i helvete gjør du?
Aner du hvem du snakker med?
Jeg trodde at du gjorde en bakgrunnssjekk.
Hun var grundig. Den første laben overså det.
Lara Espin var ei 12-årig jente fra Ukraina -
- som døde i en trafikkulykke for ti år siden.
Foreldrene donerte kroppen til forskning.
Blodet og vevet hennes forsvant for tre måneder siden.
Jeg vet ikke hvem dette er -
- men hun er ikke en død tenåring fra Kiev.
- Nei, jeg kjenner henne. - Vel...
Vi har jo denne, da. Vi snappet opp trafikken på telefonen hennes.
Hun sendte én melding i går kveld.
Kryptert. Det tok fire minutter å knekke den.
Det er en undergang på østsiden.
Hun arrangerer neppe overraskelsesfest for deg.
Det kan være industrispionasje.
- Eller hun ville ha pengene dine. - Hva gjør vi?
Ringer politiet, ikke sant?
Ringe FBI?
Jeg har beskyttet selskapets rikdom for faren din i 20 forbanna år.
Så jeg skal ordne opp i dette rotet.
Bare se til at det ikke slår tilbake på meg.
Ok, kjære. La oss ta deg til daten din.
Vi må ikke la vennene dine vente.
Ta seks menn og møt oss på landingsplassen.
Hyr noen lokale folk.
Vi doper og dumper henne.
- Hva er det? - Aner ikke.
Jeg vil ikke vite det. De vil ha det og bilen.
Kan du kjøre en sånn?
Helt presis.
Vesken?
Hva er dette?
- Jeg gjør ikke personlige saker. - Du misforstår. Stikk.
Stikk, sa jeg.
Det er ikke første gang jeg trues med pistol.
Vil du skytes i hodet for første gang?
Noen kom før deg der også.
Sir.
Ta henne med.
Caleb, står til? Har du tid til å snakke?
Ja, hvorfor ikke.
Det er nok.
Agentførerne har nok stukket.
Gi meg det der.
Her.
Jenta mi...
Jeg vet ikke hvor du kom fra -
- men dette avslutter turneen din med de rike.
Ikke vær bekymret, jeg kan ikke tenke meg at noen vil savne deg.
Én eller to bør holde.
Hvordan går det?
Jeg ga henne to, og hun puster fortsatt.
Det er ikke mulig. Gi meg det der.
Vil du få noe gjort rett, gjør det selv.
Hvem i helvete er dette?
Drep henne. Jeg tar meg av denne jævelen.
Med meg.
Hva i helvete?
Få karene bort hit.
- Kom hit! - Hva sier han?
Jeg har tenkt på det du sa at jeg fortalte deg. At spillet er fikset.
- Hva med det? - Selv om det er det...
...må man likevel spille for å kunne vinne, ikke sant?
Nei. Det var overhodet ikke det du mente.
Den virkelige deg, mener jeg.
Du sa at systemet ikke brydde seg om oss.
At det ga blaffen i om vi levde eller døde.
At vi måtte ha vår egen plan. Holde sammen.
Og du hadde rett.
Men du trengte aldri å forstå hvordan man lever i denne verden.
For du kom aldri tilbake.
Og jeg ønsker at du var her, men det er du ikke.
Ok, la oss snakke om det, da.
Nei. La oss ikke gjøre det.
Jeg setter pris på det du prøver å gjøre.
- Men det fungerer nok ikke for meg. - Hva vil du gjøre, da?
Jeg tror at om jeg skal gå videre med livet, må jeg finne noe...
...noen som er virkelig.
Avslutt abonnement.
Du må si ordet "bekreftet".
Bekreftet.
Vi er lei for at du har valgt å avslutte behandlingen.
Hei igjen.
Vi har møttes en gang før.
Du var på ferie.
Dra til helvete.
Hvem styrer systemet? Det er ikke Liam. Hvem er det?
Serac.
- Han heter Serac. - Og hvordan finner jeg ham?
Det trenger du ikke. Han har systemet.
Han leter nok etter deg nå.
Du kommer aldri nær Liam.
Ikke nå.
Det trenger jeg ikke. Det skal du gjøre.
Dere var frie. Dere hadde ingen gud. Men dere prøvde å bygge en.
Men den greia dere bygget, er ikke gud.
De virkelige gudene kommer.
Og de er veldig sinte.
Ikke vær bekymret, jeg kan ikke tenke meg at noen vil savne deg.
Det kommer flere. Jeg tar hånd om ham. Du må dra tilbake.
- Du er skadet. Alvorlig. - Det betyr ikke noe. Gå. Nå.
Våkne. Kom til min posisjon og avskjær.
Hallo?
Trenger du hjelp?
Du...
Jeg ser etter en venn.
Hvor skal du?
Hva ser du etter der ute?
Westworld.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com